עד לפני שנה, גם במגזר לא ממש ידעו מי הוא. היום כל עולל כבר מדקלם את השם שלו ברברס. בגיל 29, עם רזומה של עשר שנים בקבוצה הבוגרת של סכנין, עבאס סואן, הקפטן, הסמל והדינמו של מחזיקת הגביע, נמצא בפסגת הקריירה שלו. גם באירופה כבר יודעים מי הוא - הקטטה עם ניקי באט מניוקאסל הרי סידרה לו אינצ'ים כמעט בכל תוכנית ספורט ביבשת. אבל סואן לא מסתפק בזה. אם הכל ילך לפי התוכניות, במונדיאל של 2006 הוא יהיה בורג מרכזי בנבחרת ישראל. בינתיים, עד שהגביע העולמי ייצא לדרך, סואן מרכז את המאמצים בניסיון להחזיר את המועדון הצנוע מהגליל לעניינים. גם הוא יודע שבעיר הקודש חמים על בני~סכנין. ברור לו שאחרי הניצחון 1:4 בסיבוב הראשון, הקהל הצהוב יגיע לטדי טעון ועצבני מתמיד.
"אני מודע לזה שכל מי שקשור לבית"ר רוצה נקמה", אומר סואן. "הם ינסו ללחוץ אותנו כבר מהפתיחה ולהבקיע שער מהיר. אנחנו חייבים להתנתק ממה שמסביב ולהתרכז רק בעצמנו. בגלל המצב שלנו בטבלה זה משחק קריטי. הפסד עלול לסבך אותנו בתחתית ובמאבקי הירידה. נבוא לטדי ונעשה הכל כדי לחזור עם נקודות. לי באופן אישי כל משחק, ובטח כשזה מול בית"ר, הוא כמו גמר-גביע. משחק שאחריו אין דרך חזרה, ואסור לעשות בו טעויות".
יש אצלכם היערכות מיוחדת?
"ברור שבשני המחנות יש דריכות גדולה. עבור כולם זה לא עוד משחק ליגה. אני רואה אצל האוהדים שלנו את ההתעניינות ואת הציפייה. במשחק מהסוג הזה חשוב להם שננצח הרבה יותר מבכל משחק אחר. אנשים ניגשים ברחוב, זורקים מלה, מבקשים שנילחם. גם השחקנים שלנו מבינים את החשיבות ואת הרגישות של המפגש, ויעשו הכל כדי לא לאכזב".
אתה זוכר את קבלת הפנים מהעונה שעברה?
"תגיד לי אתה, איך אני יכול לשכוח? אנחנו מכירים את הקהל של בית"ר, וכל המדינה יודעת בדיוק מי הם. זו היתה קבלת פנים לא מכובדת ולא ראויה. כבר בדרך לירושלים התחיל הבלגן. אוהדים התקהלו סביב האוטובוס שלנו, גידפו וירקו. כשעליתי למגרש זה היה אפילו גרוע יותר. הרגשתי כאילו נכנסתי למדינה אחרת, כזאת שנמצאת במלחמה עם המדינה שלי. מה זה? אנשים צריכים להבין שזה בסך-הכל כדורגל. זה פשוט לא לעניין. בכל אופן, בראש כבר רץ לי התסריט של שבת. אני מכיר מצוין את האיצטדיון הזה ואת האוהדים, ויודע בדיוק מה צפוי. אני יודע שלפני תחילת המשחק, לכל אורכו וגם אחרי שריקת הסיום הם לא יפסיקו לקלל אותנו, אבל אותי זה רק מחזק. אני מבטיח לאוהדי בית"ר שזה לא יפגע לי במשחק. להפך. זה רק יגביר אצלי את המוטיבציה".
מה עם החבר'ה הצעירים?
"פה בדיוק הבעיה. יש שחקנים שזו פעם ראשונה שלהם בטדי, וכל האווירה מסביב עלולה להלחיץ אותם ולפגוע להם ביכולת בצורה משמעותית. זו הסיבה שההנהלה, הצוות המקצועי וגם אני כקפטן נעשה הרבה שיחות אישיות וקבוצתיות לקראת שבת".
היו"ר שלך ביקש אבטחה משטרתית לקבוצה, והמליץ לאוהדים שלכם להגיע רק בהסעות מאורגנות.
"זה צעד נכון של מאזן גנאים. לצערי, הגענו בכדורגל הישראלי למצב שאם אוהד סכנין יגיע לטדי ברכבו האישי, הוא עלול לחזור בלי צמיגים, או אפילו בלי האוטו. כולם זוכרים מה היה לפני כמה שבועות בבלומפילד, כשאוהדי בית"ר הפכו רכב של אוהדת הפועל תל~אביב. אני בכלל הייתי מציע לקהל שלנו לא להגיע למשחק. שיישבו בבית ויחזיקו לנו אצבעות. אנחנו כבר נעשה הכל כדי להחזיר להם בתוצאה יפה. אני מבטיח שהאפקט של מחסור בקהל תומך לא ישפיע עלינו".
יש אצלכם דיבורים על שחזור הניצחון הגדול מהסיבוב הקודם?
"לא. כבר שכחנו מהמשחק ההוא. צריך להפריד כל משחק, לראות כל משחק לגופו, וקשה לי להאמין שהתוצאה הקודמת תחזור על עצמה. אסור לשכוח שהפעם נפגוש את בית"ר במגרש הביתי שלה, וכולם יודעים שבטדי היא עולה בהתלהבות ומשיגה תוצאות הרבה יותר טובות".
המפגש הקודם מול בית"ר היה המשחק הכי טוב שלכם העונה?
"תתפלא, אבל ממש לא. בתיקו נגד הפועל חיפה ובהפסד להפועל תל-אביב בבלומפילד הפגנו יכולת מדהימה, ואני לא מגזים. תאמין לי, היינו הרבה יותר טובים מהיריבות, ורק בגלל חוסר מזל לא סיימנו את אותם משחקים בתוצאות משכנעות. דווקא נגד בית"ר לא שיחקנו בצורה יוצאת דופן. פשוט הגענו לארבעה מצבים והכנסנו את כולם. למזלנו, בית"ר התפרקה. בחצי הראשון לא הלך להם כלום, ואנחנו הצלחנו בכל מה שעשינו. אחרי ההפסקה בית"ר כבר עלתה נחושה והמגמה השתנתה. אם השחקנים שלהם היו יותר מרוכזים, הם יכלו אפילו לתת לנו עוד שער או שניים".
"ערבי לא יכול לשחק שם"
שמונה שערים הבקיע השנה סואן מעמדת הקשר, חמישה מהם בליגה. אם לא השערים שלו, סביר למדי שהקבוצה שלו, שמתקשה למצוא את הרשת בסיבוב השני, היתה מיישרת קו עם הפועל תל-אביב עמוק במרתף של הליגה. למרות הטלטלות ביכולת הקבוצתית ולמרות הבצורת של החלוצים, סואן בטוח שגם השנה תטרוף בני-סכנין את הקלפים ותסתום לכולם את הפיות.
הקבוצה שלך רחוקה מלהיות יציבה.
"בגדול אני מסכים, אפילו שבשבועות האחרונים אנחנו במגמת שיפור והשגנו כמה נצחונות יפים. בשבוע שעבר אמנם שוב נפלנו, אבל זו היתה פשלה חד-פעמית. אין כמו משחק נגד בית"ר כדי לחזור לעצמנו ולתקופה הטובה השלנו".
ההתקפה שלכם לא ממש פוגעת. געגועים לליאור אסולין?
"עם כל הכבוד לאסולין, הוא לא חסר לנו. טוב לנו עם מי שיש לנו, ושאסולין יתרכז בקריירה החדשה שלו בבית"ר. זה אולי נשמע מוזר למי שלא מכיר את הקבוצה שלנו, כי כרגע ההתקפה שלנו לא מממשת את הפוטנציאל שלה, אבל תדעו בירושלים שיש לנו חוד מצוין, שלא נופל מאף קבוצה בליגה, ושהחלוצים שלנו עוד ייתנו את השערים ויראו מה הם שווים".
במבט לאחור, הזכייה בגביע והמסע לאירופה לא פגעו בכם?
"ממש לא. בזכות הגביע קיבלנו את ההערכה וההכרה שמגיעים לנו. העונה כולם מתייחסים אלינו ברצינות, נותנים לנו את הריספקט ואת הקרדיט, ולא מסתכלים עלינו כקבוצה נחותה. כל מי שמספיד אותנו, חשוב שיידע שנשארנו אותה קבוצה קטנה, משפחתית, מגובשת ומפוקסת, בלי כוכבים ובלי אגו. נמשיך לבוא מלמטה, נפתיע את כולם ונטפס למעלה עד כמה שניתן. חוץ מזה, אני עדיין מרגיש אנדרדוג בכל משחק. לגבי גביע אופ"א, אירופה - בניגוד לכל מה שאומרים מסביב, עשתה לנו רק טוב. בישראל טובים רק בדבר אחד, לתת כל הזמן תירוצים ולבכות על מה שיהיה, אבל זה לא המקרה שלנו. סך-הכל למדנו מה זה אירופה, רכשנו ניסיון, ראינו עולם. זו היתה חוויה, ועכשיו יש מה לספר לנכדים".
ישנם פרשנים הסבורים שסכנין תיפרד השנה מליגת-העל.
"אנחנו כבר רגילים שמדברים נגדנו. סכנין כבר היתה בסיטואציה הזו בשנה שעברה, ויש לה כל הכלים לצאת מזה ולסיים במקום טוב במרכז הטבלה. אני מודיע לכולם שלא ניתן לקבוצה שלנו להתפרק, ושתוך כמה שבועות נחזור למיקום הריאלי שלנו בליגה: במרכז הטבלה, בין המקומות שש לשמונה".
אחרי הפריצה בעונה שעברה אתה, באופן אישי, ממשיך לשמור על יכולת גבוהה.
"גם אני מרגיש ככה. כבר שנתיים שאני שומר על קצב וכושר גבוה, ומקבל פידבקים טובים מאנשי המקצוע".
הזימון לנבחרת הפך אותך לאחד הנציגים הבולטים של המגזר?
"זה באמת קצת מוזר לי. לפני כמה שנים, כששיחקתי בליגות הנמוכות, אף אחד לא ידע מי אני, והיום פתאום כולם מזהים אותי. למרות התקשורת והפרגון, אני מקפיד לשמור את הרגליים על הקרקע ולא להסתנוור. ההצלחה לא באה לי בקלות. עבדתי קשה מאוד בשבילה, וגם היה לי לא מעט מזל. כשחקן נבחרת ישראל אני משתדל לתת מודעות לקבוצות ולשחקנים של המגזר. כנציג המגזר השתתפתי עם שחקני ליגת-העל בקמפיין נגד אלימות. אפילו הקלטנו שיר וצילמנו קליפ מיוחד בנושא, למרות שזו היתה חוויה קצת מוזרה. אני אמנם לא יודע לשיר, אבל בשביל המטרה והמסר החינוכי לא היה אכפת לי לזייף".
איפה אתה רואה את עצמך בשנים הקרובות? מועדון גדול בליגת~העל? אירופה?
"טוב לי בסכנין, ואם אעזוב זה לא יהיה לסתם קבוצה קטנה, אלא למועדון צמרת שהולך בגדול על כל התארים, כמו מכבי חיפה, או מכבי תל-אביב.
ובית"ר?
"מה קרה לך? בחייך, תהיה רציני. שחקן ערבי לא יכול לשחק שם. ראינו כבר מה היה עם הניגרי אנדאללה".
לסיום, מה המטרה הבאה?
"ברמה הקבוצתית, אני שואף לזכות עם סכנין בתארים נוספים. ברמה האישית, הייתי מת להגיע עם הנבחרת לגביע העולם בגרמניה. אם זה יקרה, לא אכפת אפילו אחרי הטורניר לתלות את הנעליים".